MÄNNISKAN SKAPADE CYLONERNA
DE UTVECKLADES
DE GJORDE UPPROR
DET FINNS MÅNGA KOPIOR
OCH DE HAR EN PLAN
Detta har hänt:
De aktiverar viruset med en signal. När jag säger till-
- rensar ni datorn. Jag kopplar upp mig mot nätverket nu.
Gratulerar, kommendörkapten.
Jag lämnar Galactica. Inte dig.
Jag kommer tillbaka. Jag sa ju det. Och jag menade det.
Jag förstår hur det är att förlora någon som man bryr sig om.
De är inte förlorade. Inte än. Vi måste återvända.
Med tanke på den rådande situationen-
- måste jag tillkännage att jag kandiderar i presidentvalet.
VÄLJ BALTAR
Jag kommer att förlora.
Ja, kom in.
- En minut, fru president. - Tack, Tory.
Gör er inga illusioner om vad vi står inför.
Vårt sista hopp för oss in i atmosfären.
Mindre än 2 km ovanför ytan.
Vi kan även komma att utsättas för tung beskjutning.
Enligt simuleringar kan vi förvänta oss förluster på 20 procent.
Det är därför staben har klassat uppdraget som 2-Alfa.
Alla som följer med gör det frivilligt.
Säg till nu om ni vill slippa.
Jag vet att det är svårt, men om du har förtröstan...
...så kommer allt att gå som det ska.
- Jag gillar inte att förlora. - Ha förtröstan.
Jag kommer att bli offentligt förnedrad.
Och du sjunger samma gamla visa. Jag börjar tröttna på melodin.
Jag ber om ursäkt för röran. Det är en vidskeplig ritual.
Jag brukade göra så här innan jag vittnade inför kommittéer.
Jag memorerar en samtalspunkt, river sönder kortet...
...och låter delarna falla fritt.
Min far knäckte pennor och lånade en av domstolsbiträdet.
Bryta fördomar. Arbeta med det man har.
Vilken bra idé. Låt mig pröva. Jag gillar det.
- Det funkar bra. - Känns det bättre?
Vad händer om debattledaren inte har nån penna?
Då ligger du risigt till.
Nej...
Nej! Jag brukade få fnissanfall...
...före debattävlingarna i skolan.
- Det är dags, fru president. - Tack, Tory.
Ni vet nog inte att cylonskeppet kan hoppa längre än våra raptorskepp.
Vi insåg att om vi använde dess system på ett raptorskepp-
- så skulle vi kunna nå Caprica med mindre än 10 hopp.
Men fram till nu har vi inte kunnat-
- installera cylondatorn tillsammans med vår dator.
Det hindret har nu övervunnits.
Hon är här för att hjälpa oss! Hon ska uppdatera hoppkoordinaterna.
Är det ett problem?
Du har valts ut till att leda det här folket av vår allsmäktige Gud.
Det kommer att ske.
Precis som barnet? Det jag var ödesbestämd att beskydda?
Låt inte vreden driva dig till att häda, Gaius.
Det är två veckor kvar till valet. Skärp dig!
- Är du beredd? - Jag tog bara en tupplur.
Chief?
Det här är vårt uppdrag. Det är vår plikt mot dem vi lämnade.
Om vi måste använda en cylon så gör vi det.
Vi ska hämta så många överlevande vi kan.
Men det är ändå 2-Alfa.
Är det någon som vill hoppa av?
Befälhavare ombord!
Jag ska inte vara långrandig.
Du får försöka att tänka på något riktigt allvarligt.
- Som vad? - Tja... Som...
Det här är det första räddnings- uppdraget på det här avståndet.
För att inte tala om att det är bakom fiendens linjer.
Ni skriver historia bara genom att försöka.
Men om ni för tillbaka människorna från Caprica...
...skriver ni en del av framtiden.
Frågor?
Sparar ni platser åt oss om ni hittar jorden?
Jorden? Jag bygger er en bar om vi hittar en klump med mat och vatten.
Okej. Det där gick ju fort. - Sätt på mottagaren, mr Gaeta.
De måste få höra vad de kommer att missa.
Snart inleds den första valdebatten-
- mellan president Laura Roslin och Gaius Baltar.
- Får jag gå nu? - Korpral.
Så lyssna på den första av två valdebatter.
Stämningen i hörsalen är spänd i väntan på kandidaterna.
I kväll ligger pressen på vicepresident Baltar.
Chief?
Här kommer vicepresidenten Gaius Baltar in i rummet.
Vi väntar på presidenten. Hon leder i opinionsmätningarna.
Hon kommer nog snart, men vi väntar fortfarande.
Dr Baltar är en av sin generations mest briljanta forskare.
Han hjälpte till att rädda mänskligheten från cylonerna.
Ja, här kommer presidenten nu. President Roslin kommer in.
Jag kommer att sopa golvet med dig.
Har du blivit knäpp igen?
Är det det enda du har att komma med? Då är du illa ute.
Hur mår du? Mår du bra?
Sharon?
Stäng mig inte ute. Inte nu.
Något mörkt är på väg, Helo. Jag känner det.
Jag känner att det lurar där ute. Det väntar på oss.
Vad menar du? På Caprica?
Nej. Inte under uppdraget.
Det är ingen specifik sak. Det är mer som en mörk period.
Chief?
49579 ÖVERLEVANDE
SÖKER EFTER ETT HEM
SOM KALLAS JORDEN
Fanjunkare Tyrol? Jag är broder Cavil.
Du bad visst om religiös vägledning.
Jag har aldrig trott på psykoterapi. Pappa var präst.
Så du trodde att du skulle få det lättare med en präst än en doktor?
Jag ber till gudarna varje kväll. Men jag tror inte att de lyssnar.
Vet du hur meningslöst det är att be? Att mässa och sjunga-
- några strofer dålig poesi? Vet du vad det leder till?
- Ingenting. - Är du verkligen präst?
Jag har predikat längre än du har andats.
Och under den tiden har jag lärt mig att gudarna inte besvarar böner.
Vi är här på egen hand. Det var så de ville ha det.
Vi måste hitta våra egna svar och vår egen väg ut ur vildmarken.
Vi har ingen liten solig stig framför oss.
Jag försöker ju hitta min egen väg.
Men det lär inte funka förrän du ser problemet:
Du är sjuk i hjärta och själ.
Du. Inte gudarna, ödet, eller universum.
- Du. - Tack för de uppmuntrande orden.
- Hej. - Hej.
Jag ville bara säga...
God jakt.
- Tack, sir. - Det är en bra plan.
Sharon kan hoppa er in i atmosfären...
...några km ovanför ytan... - Under cylonernas dradis. Jag vet.
Jag skrev planen.
- Jag... jag måste gå. - Jag hoppas du hittar honom, Kara.
Det gör jag verkligen.
Det gör jag också.
Från kolonidepeschen: "Gårdagskvällens debatt visade..."
"...att doktor Baltar är charmig men inte vet något om seriös politik."
Det är trevligt att se att pressen fattar.
Glöm inte att religions- anklagelserna är allvarliga.
Det är den enda fråga han kan vinna på.
Han måste hitta nåt större än det som huvudfråga.
Du måste fortsätta att kritisera henne för religionen.
Varje gång vi gör det tar du poäng i opinionsmätningarna.
Jag vet inte om du inser att pöbeln inte brukar välja-
- avfällingar som hackar på de troende.
- Det ordnar sig. Oroa dig inte. - Han har rätt.
- Lyssna på honom. - Självfallet.
Så blind jag är. Tack.
"Det ordnar sig." Vad är det? Rådgivning?
Tack för din insikt. Ditt förbluffande politiska skarpsinne.
Nu känner jag mig så säker, Tom-
- att jag tänker vänta på att Gud ska ingripa.
Starbuck till Galactica. Räddningsstyrkan är redo.
Vi inväntar nu det första hoppet.
- Ni har klartecken, Starbuck. - Uppfattat.
Vi hoppar om tio minuter.
Galactica. Jag vill tala med Actual.
Sir.
- Actual här. - Sade jag "tack"?
Nej. Men det hade väl varit första gången, eller hur?
- Tack. - Se bara till att komma hem igen.
God jakt. Klart slut.
Starbuck till räddningsstyrkan. Kolla koordinaterna.
Invänta stabiliseringsrutiner. Alla rapporterar in en sista gång.
- Headcase här. - Swordsman här.
Jag fattar inte att jag lät dig övertala mig till det här.
Jag följer med dig hela vägen. Nu håller vi ihop.
- Precis som vi kom överens om. - Jag vet.
Jag uppskattar det verkligen, Helo.
Jag kan inte sluta tänka på henne. Vår lilla flicka.
Har ni problem, eller?
- Racetrack här. - Callan här.
Inrapportering klar. Allt är grönt och vi är redo.
Sharon. Nu är det din tur.
- Jag är beredd. - Starbuck till räddningsstyrkan.
- Hoppa på mitt kommando. Fem... - Nu kör vi.
...två, ett. Inled första hoppet.
Det här ser inte rätt ut.
- Jag ser inga andra dradiskontakter. - Va?
Fasen... Vi nådde fel hoppkoordinater.
Skit! Vi har redan tappat någon, Helo.
- Det är Racetrack. - Ska vi vända om?
Reglerna säger att vi fortsätter om vi inte förlorar tre.
Racetrack får klara sig själv. Men det är ingen vidare början.
Låt oss tala om det som hände.
Jag kan inte tro att Cally...
Jag förstår inte hur jag kunde göra så mot Cally.
Det är som en mardröm.
Hon säger att du sov när hon fann dig. Drömde du en mardröm?
Det minns jag inte.
Har du haft några återkommande drömmar på sistone?
- Nej. - Okej.
Det är vad vi i bönebranschen kallar en "lögn". De leder dig ingenvart.
Så skippa förnekandet så att vi kan sätta igång.
Du drömmer. Om vad?
Berätta om din dröm, fanjunkare.
Varje natt... Det är samma dröm varje natt.
- Hur länge har du haft dem? - Några veckor.
Och du drömde väl samma dröm när Cally väckte dig?
Jag vet inte. Kanske.
Men det spelar väl ingen roll? Jag minns bara Cally och blodet.
Hon hejdade dig. Genom att väcka dig-
- hejdade hon dig från att utföra din hemliga önskan att ta ditt liv.
Jag har ingen hemlig önskan att ta mitt liv.
Nej, du vill helt uppenbart ta ditt liv. Frågan är bara varför.
Det måste ha varit en bugg i datorn.
Oavsett vilket så är vi långt från där vi ska vara.
Har vi nån chans att hinna ifatt de andra?
Inte en chans. Enligt reglerna ska vi vända tillbaka.
- Det var ju det första hoppet! - Du gav mig koordinaterna.
Tillbaka till ladan, då.
Vänta nu. Jag ser en stor planetliknande himlakropp.
Den ligger jäkligt nära.
- Var kom den ifrån? - Det vete fasen.
Dradisstörningarna gjorde att vi inte såg den.
Vi måste kolla in den.
Atmosfär av kväve och syre. Organiska molekyler.
Sötvatten.
Vet du vad det här är? Planeten är beboelig.
Vi kan ha hittat en värld där människor kan leva.
Vi kanske inte är helt värdelösa ändå.
Klimatvärdena ligger inom mänskliga gränsvärden.
Vid polerna är det mer extremt men det är inte ovanligt.
- Bra jobbat. - Tack, sir.
Det här området är förmodligen ett floddelta.
Där kan det finnas växter och djur, så jag vill ha bilder av det.
Pegasusspanarna hittade djurliv.
Fruktträd. Floder av mjölk och honung.
Du glömde sjöarna med ambrosia. Planeten är mestadels karg.
Växt- och djurlivet är samlat vid ekvatorn.
Men dradisstörningarna från nebulosan-
- gör nog att cylonerna aldrig hittar den.
Vem bryr sig om den där dumma planeten?
Det är mycket väsen för ingenting.
Mindre än 20 procent av den är beboelig.
Du ser inte skogen för alla träd. Den är ert nya hem.
Platsen där ni ska leva. Er framtid.
Vilken deprimerande tanke.
- Vad sa du? - Ingenting, Tom.
Jag tänkte bara...
Kan du tänka dig hur det vore att leva på den klumpen?
Du...
...är ett geni. - Och?
Lyssna noga. Det här ger dig valsegern.
- Ursäkta. Vad sa du, Tom? - Vi behövde en valfråga.
Något som sätter Roslin på fel sida i en fråga som folk bryr sig om.
Här har vi den. En permanent bosättning på planeten.
Permanent bosättning? Här?
- Är du knäpp? - Den kanske ser dyster ut...
...men fast mark och en riktig himmel-
- är en stark lockelse för folk som bor i metallådor.
Lyssna på honom.
Han är en smart och sexig man, precis som du.
Lägg ned.
Va?
Lägga ned sökandet efter jorden.
Ja.
- Så vi ska slå oss ned här? - Ja.
Det börjar faktiskt se ut som en trevlig liten planet.
Det här är en rastplats där vi kan hämta mat och vatten.
Vi ska inte bosätta oss här.
På varje skepp i flottan kräver folk att få gå ned på planeten.
Ett besök är en sak. En bosättning är nåt helt annat.
Baltar ger folk hopp om riktig luft, riktiga odlingar-
riktiga sängar och riktiga hus.
Det är en fantasi. Se på rapporterna.
Alla data tyder på att man får kämpa för att ens överleva där nere.
Dagens mätningar visar att han tar poäng-
- med idén om att planeten är skyddad från cylonerna.
Förutsätter vi nu att cylonerna inte kan hitta det vi hittade?
Folk röstar i enlighet med sitt hopp. Inte sin rädsla.
Baltar ger dem det de vill höra och du ger dem bitter verklighet.
- Jag säger sanningen. - De vill inte höra den.
De är trötta. Utmattade.
Tanken på att få lägga ned bördorna-
- och att få starta ett nytt liv är det som går hem hos väljarna.
Hur väl går den hem?
Den kan vända hela valet.
Varför flyr du?
Det gör jag inte.
Hur länge tänker du vägra att se det som ligger rakt framför dig?
Hur... Glöm det. Jag är klar här.
- Men, vad... Går du nu? - Ja.
Jag vill inte gå som katten kring het gröt. Du vet vad som pågår.
Men du kan eller vill inte ta itu med det.
Jag är ingen terapeut. Jag tänker inte hålla dig i handen.
Jag försöker få dig att se klart, men du vägrar att göra det.
- Jag vet inte vad du pratar om! - För gudarnas skull! Kom igen!
Du tror att du är en cylon.
Jag är ingen cylon.
Nej, det är du inte. Men det är väl det du är rädd för?
Att du är en cylon utan att veta om det. Precis som Boomer.
Eller hur? Det är den tanken som ger dig drömmar och plågar din själ.
"Jag är en cylon precis som Sharon, och jag förtjänar att dö."
Sharon visste inte vad hon var.
Men hon tänkte och kände-
att hon skulle göra nåt hemskt.
Hon visste att hon var tvungen att hejda sig själv.
Tror du att du kommer att göra något hemskt?
Det kanske du kommer att göra. Men inte för att du är cylon.
För att du är människa. Människor gör hemska saker hela tiden.
Men hur vet du att jag är människa?
Kanske för att jag är en cylon och aldrig sett dig på våra möten.
Jag kan inte göra mer för dig. Gå tillbaka till arbetet.
Försök att lämna det här bakom dig.
Nej. Jag...
Jag kan inte. Jag kan inte se de andra i ögonen igen.
- Och Cally... - Du måste. De är din enda familj.
De är din familj och de älskar dig.
Till och med Cally. Särskilt Cally.
Om du tvivlar på din mänsklighet-
- så ska du söka frälsningen hos dem. Inte hos gudarna.
Gudarna lyfter dem som lyfter varandra, fanjunkare.
Starbuck här. Vi samlas här. Invänta sista hoppet.
Kom ihåg att vi hamnar nära ytan. Var beredda på vindar och regn.
- Var beredda på allt. - Uppfattat, Starbuck.
- Jag är redo. - Då kör vi. Hoppa!
Starbuck till räddningsstyrkan. Följ mig.
- Några cyloner, Helo? - Inget på dradis.
Vänta nu. Vi saknar ett raptorskepp. Jag ser bara 17 där ute.
Vi saknar Raptor 612.
- Toughguy och Carousel. - Hoppade de fel?
Nej. Jag får in deras transpondersignal.
Bäring 827 carom 443.
En halv km bort. Då är de...
- Mina gudar... - Var är de, Helo?
De hamnade inne i berget.
Fan också.
Starbuck här. Vi har förlorat Raptor 612.
- Vi fortsätter utan dem. Följ mig. - Uppfattat, Starbuck.
Så jag anser att min inställning är helt uppenbar.
Fru president. Ni har 30 sekunder på er att svara.
Än en gång, mina damer och herrar, fördunklar dr Baltar frågan.
Frågan är inte om vi låter skrifterna styra vår politik.
Frågan är om skrifterna är relevanta för dagens verklighet.
Innehåller de information som kan leda oss till ett säkrare hem-
- än en helt okänd planet som vi nyss hittat?
På den frågan svarar jag "ja". Jag anser fortfarande-
att skrifterna är relevanta.
Nästa fråga går till vicepresidenten.
Hur besvarar ni anklagelsen om att ni förespråkar bosättning-
av opportunistiska skäl?
Som ett desperat drag för att plocka poäng.
Det är faktiskt en utmärkt fråga.
Jag besvarar den gärna. Jag har länge stött sökandet efter jorden.
Möjligheten att hitta ett nytt hem-
- och våra bröder och systrar från den 13:e kolonin-
- är en starkt tilltalande tanke och jag tror på den.
Men cylonerna fortsätter att förfölja oss.
Det har de gjort ända sedan de förintade kolonierna.
Om vi har chansen att ändra den dynamiken och hejda den jakten...
...bör vi inte ta den då? Jag svarar "ja".
- Tack. - 30 sekunder, fru president. - Vi kan inte veta...
...att cylonerna inte redan känner till planeten.
De kanske bara väntar på att vi ska slå oss ned.
- Jag måste få besvara det. - Ni får 15 sekunder.
Vi ser än en gång att presidenten driver sin kampanj med rädsla.
Rädsla. För gudarna. För cylonerna. Och för rädslan själv.
Är det inte dags att sluta att vara rädda?
Jag ber oss alla att sluta fly från våra liv...
...och börja leva dem. Tack.
Det är allt vi hinner med. Jag vill tacka kandidaterna-
- för deras uppriktighet i denna spännande debatt.
Vallokalerna öppnar om tre dagar. Tack och god kväll.
- Det var visst inte din kväll. - Dra åt helvete.
Jag sitter här med dr Baltars kampanjchef: Mr Tom Zarek.
Välkommen, Tom. Vilket intryck fick du?
Dr Baltar skötte sig väldigt väl.
Han erbjöd folket ett sätt att göra slut på lidandet och skräcken.
Jag undrade hur Roslins argument mot bosättning skulle kunna vinna.
CYLONOCKUPERADE CAPRICA
Följ mig.
- Gå till höger där. - Uppfattat.
Vi får ta reda på var vi är, Karl.
Det är en kilometer kvar till motståndsrörelsens läger.
Rörelser. Klockan elva.
Vänner?
Har ni en Samuel T. Anders där?
- Har ni en Kara Thrace där? - Om ni har det...
...hälsa henne då att hon tog god tid på sig.
Vänner.
- Varför tog det så lång tid? - Vi kom i raptorskepp.
- Vi ska få ut er härifrån. - Du håller visst ditt ord.
Ja, det gör jag. Trodde du att jag skulle lämna dig här?
- Nu känner du dig väl dum? - Håll käft och rädda oss.
Det här är ju trevligt men vi har plåtskrällen efter oss.
- Var är resten av ditt folk? - Alla är här.
Plåtskrällena slog till i morse. Jag förlorade hälften av mitt folk.
Skydd!
- Tillbaka till skeppen! - Elden kommer från det hållet.
Vi är avskurna!
Stanna kvar där!
FORTSÄTTNING FÖLJER
Översättning: Mattias Andersson www.broadcasttext.com